A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Van már hír Ristridinről?
Még semmi, felség.
Nem jó idő ez a távozásra.
Favian király ragaszkodik a találkozóhoz.
Nem hiszem, hogy van választásod.
Aligha érthetem meg a veszteségét.
Tudja, hogy a fiam ártatlan.
Amit tudok...
és amit tehetek...
két különböző dolog.
De megvédem, amíg távol vagyok.
Azt hiszi, én szorulok védelemre?
A közelgő sötétségben saját magát is alig fogja tudni megvédeni.
A dagonauti korona...
Nem jelent semmit.
A hatalma nem jelent semmit.
Olyan erők vannak a háttérben, melyeket felfogni sem tud...
nemhogy irányítani.
Az egyetlen feladata...
hogy utat engedjen nekünk, akik viszont tudjuk.
A NAGY HEGYSÉG
A Szürke Lovasok,
a Vörös Lovasok,
a legtöbb barátod,
a fogadóból mindenki.
Van a három királyságban olyan, aki nem akar megölni?
Ha inkább hazamennél, miattam ne fogd vissza magad.
És mindez emiatt.
Azzal vigyázz!
Kinek viszed?
Nem mondom meg.
- Mi áll benne? - Nem tudom.
Hogy kerülhet valaki ennyi bajba úgy, hogy ilyen keveset tud róla?
Kinyitom.
Dehogy nyitod!
Láttam, hogy te is próbáltad a fogadóban.
Legalább annyira kíváncsi vagy, mint én.
Most örülsz?
- Tedd el! - Miért?
Félsz, hogy elolvassák a nyuszik és a mókusok?
Mi?
Mérföldekre sehol egy lélek.
Helló?
Komolyan, nem bírom.
Sajognak a lábaim.
Ha még egyszer meghallom, én öllek meg.
Hová visznek?
Ha ezt akarják, miért nem ölnek meg? Mire várnak?
Nem fognak megölni.
Ezek Vörös Lovasok.
Mindenkit megölnek.
Apa szerint annyit háborúztak és ontották a vért,
hogy elfelejtették, milyen embernek lenni.
Ez nem lehet igaz!
Fiatal vagyok a halálhoz. Még annyit adhatok a világnak.
Ez vitatható.
Gyí!
Ne maradj le!
Szép kés.
Bronz markolat,
háromszarvú kardgomb,
ezüst keresztvas.
Eviellani vadásztőr, ugye?
Kitől loptad, mi?
Bátor kislány.
Majd én!
Azt hiszed, ha haverkodsz,
a dolgok másképp alakulnak?
Nem fognak.
Vissza a többiekhez!
Ez meg mire volt jó?
Semmi közöd hozzá!
Mondta, mit akarnak?
Nem nyilvánvaló?
Nem.
Nem egyértelmű.
Ennyi.
Ezt a helyet választották.
Könyörgök, ne tegyétek ezt!
Ugyanaz a célunk, nem?
A fiú. Jobban belegondolva egy oldalon állunk.
Egyetértesz Ristridin megölésével?
Próbálom menteni az életemet, de ha meg akarsz halni, csak tessék!
Hol tartottunk?
Menj...
tovább!
Szerinted egyértelmű.
Mi egyértelmű?
Még ott vannak?
Igen.
Mit csinálnak?
Semmit.
Nem jönnek utánunk.
Nem, csak...
figyelnek.
Itt az esély. Még tíz lépés, és futunk.
- Nem! - Ne ellenkezz!
Igaza lehet.
- Talán elérünk a fákig. - Senki nem fut sehova.
Azt én döntöm el.
Gondolkozz! Szerinted miért vannak ott, mi meg itt?
Nem is tudom, Iona. Miért havas a hülye fejed?
Nem is havas a...
Ezt megbánod!
Hé, Iona!
Iona, ne!
Ne, várj! Hé...
Ne a lantot!
Hihetetlen!
Ne üsd a lantot!
Elég volt!
Menjetek tovább!
Miért vagyunk itt, ők meg ott?
Ezért.
Velünk tesztelik, hogy stabil-e a hó.
És mi van...
ha a hó nem stabil?
Istenem!
Nem stabil.
Kár. Kezdtem megkedvelni a kölköket.
Éljen soká Favian, Unauwen királya!
Éljen soká!
Mehetsz, foglak!
Óvatosan! Vigyázz!
Minden évben egyre lejjebb van a talaj.
Királynőm!
Királyom.
Oly' csinos, mint amilyen bölcs az apja volt.
Csillogó, kényes ékszer Dagonaut koronáján.
Lakomára!
Hozz nekem mézsört!
És egy tál édességet!
Tudja...
fiatal korában sportos volt.
Tényleg?
Emlékeim szerint, a karajevés, a fingadozás
és a böfögés bajnoka volt.
Nem semmi látvány volt.
Komolyra fordítva a szót,
a gyümölcsöző találkozóra!
Dagonaut és Unauwen egész életen át tartó szövetségére!
Úgy legyen!
A szövetségre, mely...
hogy is mondjam...
túlmutat a puszta politikán?
Ne csinálja!
Még lángra kapok.
Foldo?
Jussipo?
Arman!
Ne félj!
Csak én vagyok.
Most komolyan?
Hányszor kell megölnie egy Vörös Lovasnak, hogy kielégüljön?
Ezt túlélni...
nem semmi.
Erősebb vagy, mint hittem.
Szóval...
az emberölés és...
a világos tények megállapítása...
lennének a Vörös Lovasok főbb képességei?
Add vissza!
Nem tudom, miről beszélsz.
A fulladás...
szép halál.
A halálra fagyás is remek lehetőség.
De a puszta kezeim közt meghalni...
higgy nekem...
nem olyan vicces.
Erre gondolsz?
Jó kislány.
Bocsi.
Olyan szép, hogy nem bírtam ki.
Vakmerő!
Téged ki kéne találni!
Tényleg azt hiszed, le tudsz győzni?
Akkor gyerünk!
Ölj meg!
Ilyet kastélyban nem tanítanak.
Dagonautban soha nem leszel lovag, tudod?
A hozzánk hasonló utcai söpredéknek
máshol kell lehetőségek után néznie.
Mily' szép nap a csúf halálra
Mily' szép nap, hogy jól leszúrjanak
Oké. Jól van, srácok.
Félig átfagytam.
Nagyon, nagyon fázom.
Egy láb van az arcomban.
Kit érdekel az arcod?
Tönkrement a cipőm!
Ez az! Túlélte!
Megnyugodtam.
Ne csukd be a szemed!
Ha becsukod, többet nem nyitod ki.
Nem csuktam be.
Komolyan mondom.
Ezt miért kaptam?
Egyél!
- Mi ez? - Pácolt disznóbél.
- Inkább halálra fagyok. - Jó.
De jobb ha tudod, ha meghalsz, téged is megeszlek.
Mi az?
Ha szólok, hogy le...
bukj le!
Ne féljetek!
Békével jöttünk.
Le!
Óvatosságod helyénvaló.
A hegyekben nem mindenki fogadja szívélyesen az eltévedt utazót.
Nem tévedtünk el.
Így vagy úgy, de mindannyian el vagyunk tévelyedve.
Nem igaz, gyermekem?
Nem megyünk.
Azonnal indulunk, és megkeressük azt az utat.
Nem, nem keressük!
- Megőrültél? - Ardanwennek pihennie kell.
Ha kint maradunk, biztosan meghalunk.
Csak nézz rájuk!
- Inkább választom ezt az időt. - Ezek szerzetesek.
Esküt tettek, hogy átsegítik az eltévedt utazót a hegyeken.
Te szó szerint elhiszel mindent, amit mondanak, mi?
Megjöttünk.
Legyetek üdvözölve a kolostorban a világvégén.
Üdvözöllek szerény otthonunkban.
Kövessetek!
Az állat kapott helyet és takarmányt.
Visszavonom, teljesen igazad volt,
nincs mitől félnünk ezen a helyen.
A rendünk nem teljesen szokványos.
Nevezhetnénk az elveszett lelkek közösségének is:
banditák, gyilkosok,
zsoldosok...
időnként még kalózok is.
Az életem munkája felkutatni őket,
hogy itt megtisztíthassuk a lelküket,
és megmutassuk nekik, hogy létezik szentebb élet
még a világ legrosszabb bűntevőinek is.
William testvér rendkívül sokat fejlődött, mióta velünk van.
Ám míg teljesen fel nem gyógyul,
némi korlátozással kell egyensúlyban tartanunk.
Jön.
Ebbe a kolostorba tilos kíséret nélkül belépni, világos?
Világos?
- Igen. - Igen.
De biztonságos itt?
Ó, igen, elég biztonságos.
Csak ugatnak, nem harapnak.
Még a gyilkosok se?
Főleg a gyilkosok nem!
Adj szeretetet, adj törődést
és elfogadást, és cserébe
felfedi az igazi természetét.
És az ember valódi természete nem lehet más, mint...
szeretet.
Szeretet, ostobák.
Mi az ember, ha nem szeretet?
Formába öntött, a világra vetett és dolgára hagyott szeretet.
De egyeseknek kell egy kis segítség, hogy meglássák.
Ez megteszi?
Egyszerű életet élünk, de meleg és száraz.
Van sajt és kenyér, ha éhesek vagytok.
És a késed?
Azt nem adom.
Nem is kérnék ilyet, gyermekem.
De nagyon hálás lennék, ha rejtve tartanád.
Különben gyengébb testvéreinkben
szerencsétlen étvágyat gerjeszthet.
Na és a te étvágyad?
Ugye nem szerencsétlen?
Sajnálom, atyám.
Nem úgy értette.
Semmi gond.
Nagyon jó kérdés.
Kétségkívül az én étvágyam mind közül az egyik legsötétebb.
Időnként hiányzik, bevallom.
Semmi nem érhet fel a csizmád alatt elpattanó koponya hangjával.
De nincs visszaút. Már nincs.
És az én koromban...
kinek lenne hozzá ereje?
Kérlek, maradjatok, amíg akartok!
Egy éjszakára! Csak egy éjszakát maradunk!
Ez egy kalózhajó.
Öt mérföldre a hegyekben, gyilkosokkal tele.
Megtért gyilkosok.
Mármint a gyilkosok szerint!
Hallod ezt?
Nem hiszem, hogy van választásunk.
Különben is...
én kedvelem.
Ezt a dühöngő őrültet?
Mindenkinek vannak démonai.
Ő harcol ellenük, ahogy tud.
Tényleg?
Vagy... talán pók?
Kísérteties hálója sarkában ül,
és úgy tekint ránk, mint két friss, húsos légyre.
Azt hiszed, tisztán látod a világot, de lehet, hogy csak magad látod.
Ó, micsoda mély húrokat pengetsz!
Bízz csak benne, ha akarsz, de én félig nyitott szemmel alszom.
Elnézést, uram!
A hírnök...
még várakozik.
Üdvözlet, uram!
Az atyja küldött.
Őfelsége Favian, Unauwen királya.
Szívélyesen üdvözli itthon,
és ezt az ajándékot küldi.
Úgy hiszem, egy ökörszem, uram.
Nem.
Ez egy királyka.
Legalábbis az északi falvakban így hívják,
a sárga koronája miatt.
Apám hívott így régen.
Mondd csak,
ismered a királyka történetét?
Vagy a madarak közti versenyt...
hogy ki repül a legmagasabbra, és kit illet a korona?
A sas mindet megelőzte természetesen.
Mígnem...
a tollai alatt rejtőző...
apró kis madár ki nem ugrott...
és magasabbra nem repült.
Vidd el a kardomat a királynak!
Mondd neki, hogy csak békét akarok.
És újra élvezni atyám szerető ölelését.
Uram!
Ne!
Nem tudsz aludni?
Csak az talizmánomat keresem.
Szóval, ha jönnek a hangok...
El is tűnnek...
pont olyan gyorsan.
És kéretlenül jönnek?
Mindig.
És a természetből.
Madarak,
fák, gyökerek.
Lenyűgöző.
Vedd el!
Bízz bennem, Tiuri, vedd el!
Ez nekem túl nehéz.
Épp ellenkezőleg,
ez a nehézség, ez a súly az,
amit egész életünkben a szívünkön hordunk.
Markold meg a kardot!
Figyeld meg!
Most lélegezz!
Lélegezz!
A szívedbe, fiam,
szívd be a szívedbe!
Nem megy.
Mi van benne?
Mi van a szívedben, mi így rejtőzik?
Azt mondják, ne foglalkozz vele...
mintha ott sem lenne.
De az olyan, mintha könnyebb kardot választanánk.
És mi lesz, ha hátat fordítunk a belső nehézségnek?
Elpusztít minket.
Szembe kell nézned vele.
Nézz szembe a nehézséggel!
Mert a nehézség az, ami megőrzi igazi valódat.
Fogadd be!
Nézz a szívedbe tiszta szemekkel,
és kövesd!
Engedd ki a fiút, aki belül vagy!
A fiút, akit még nem ismersz.
Aki soha nem mert kilépni a fényre.
Nézz szembe a fiút átdöfő nehézséggel...
és nevezd meg!
Veszteség.
A szívemet... lehúzza...
a veszteség.
Apámé.
Az otthonomé.
Az anyám elvesztése.
Aki most is az életéért küzd.
Nem a fájdalom az, ami tönkretesz, fiam,
hanem amiket azért teszünk, hogy elkerüljük.
Félek, hogy megtör.
Akkor törj meg!
Törj meg!
Hadd törjön fel a lélek!
Hagyd újrakovácsolni magad saját kínjaid olvasztótégelyében...
válj a végzet legtökéletesebb eszközévé!
Mert úgy érzem, ez vagy.
Amint megláttalak,
éreztem benned az erőt.
Eviellan erejét.
Ha teljesen magadba tudod szívni a fájdalmad,
azzal az erődhöz is teljesen hozzáférhetsz.
Újra!
Jön.
Mit keresel itt?
Vedd le rólam a kezed!
Megvan, William testvér.
Itt nagyon kevés szabály van.
Nem megmondtam, hogy egyedül ne menj be oda?
Nem akartam bemenni.
Én csak minél messzebbre akarok kerülni ettől az őrültekházától.
Neked nem menekülés kell, gyermekem.
- Hanem hogy nézz mélyen a... - Hadd találjam ki!
A szívembe, ugye?
Felejtsd el a szívem!
Nem tartozik rád.
És nem vagyok a gyermeked.
- Talán jobb, ha megyünk. - Felőlem.
Csak még valami.
Ha nem jelent gondot,
rakd a helyére a gyertyatartót!
Milyen gyertyatartót?
Ez az enyém.
Otthonról hoztam.
Majd én.
Köszönöm, atyám!
Gyere!
Mi a fene bajod van?
Nincs semmi bajom.
Te nézegeted a szíved egy őrülttel.
Úgy gondoltad, a legjobb, ha meglopod, hogy ne legyen gond?
Csak egy gyertyatartó volt.
- Te elloptál egy lovat. - Nem loptam semmit.
Higgy nekem...
Valami nem stimmel ezzel a hellyel. Valami nem stimmel ezzel az apáttal.
- Szerinted. - Jól van.
De elmegyünk, Tiuri, ahogy elhaladt a vihar, rendben?
Még nem mondtam, hogy rendben.
Hát, talán rá is térhetnénk a lényegre, mielőtt újraindul az ivászat.
Akkor van úgy öt percünk.
Fogd be!
Szóval, hölgyem, tudja, miről van szó?
Két nagy nemzet közötti kötelék megerősítéséről,
- királyi házassággal. - Pontosan.
És nincsen ellenére, hogy összeálljon a fiammal?
Inkább egyesülésként tekintek rá.
De igen, Iridian koronaherceg remekül megfelel.
De nem Iridian koronaherceggel köt házasságot.
Hanem a fivérével, Viridian herceggel.
Sokan megrökönyödtek,
hogy Viridian herceg hogyan reagál majd, ha visszatér
ezer év legnagyobb diadalából,
és azt látja, hogy a bátyja egy vércsepp nélkül ül a trónra.
Az emberek aggódnak. Ahogy én is.
Ha engem kérdez, azt hiszem...
minden joga megvan,
hogy jutalmat várjon.
Ekkor jutott eszembe maga.
Ha összeházasodik magával,
mindkét fiamnak lesz trónja.
Unauwen királya
és Dagonaut királya.
És elillan az esély minden konfliktusra.
Talán léha vénember vagyok, de az agyam még éles, mint a kardom.
Atyám!
Időre van szükségem...
hogy megfontoljam az ajánlatát.
Jó.
Fontolja meg!
De utána feleségül megy a fiamhoz.
Minden egyéni preferenciát sutba dobva.
Mert ez a királyok és királynők dolga.
Az életünk politika.
A házasságunk politika.
És ez a jó lépés.
Szervezz nekik találkozót!
Miket látsz?
A látomásaidban.
Hallottam, mit beszéltél az apáttal.
Hibbantan hangzik.
Tőled nem is várnék mást.
Egy arcot látok.
Azt hiszem.
Hangokat hallok.
Mondani akarnak valamit.
Hogy találjak meg valami hatalmat.
És...
megtaláltad?
Mit gondolsz?
Megfagyok. Ezt gondolom.
És veled mi van?
Semmi rejtélyes.
Az vagyok, akit látsz.
Lavinia, aki sosem kertel.
Tényleg így látod magad?
Mikor először találkoztunk, tudtam, hogy minden szavad hazugság.
Na jó.
Mit akarsz tudni?
Apáddal már volt szerencsém találkozni.
Az sajnálatos volt.
Nem fogadom el a bocsánatkérést.
Milyen az édesanyád?
Nem tudom.
Elment.
Nagyon régen.
Visszament Dangriába, ahonnan jött.
Igen, gazdag családból való.
Nem kell úgy meglepődni.
A mesékben...
az ősi út a hegyeken át nem Dangriába vezet?
Ennek semmi köze anyámhoz.
- Nem, nem is... - Jó éjt, Tiuri!
Lavinia!
Jön.
Várj!
- Tűnj innen! - Ne.
Ereszd le a kést!
- Mi? - A kést. Ereszd le!
Jön.
Mi jön?
A talizmánom.
Kapjátok el!
Ne! Nem akar bántani senkit!
A lelkében lévő démonok még engem is megijesztenek.
Én szembenézhetek a démonaimmal, kiengedhetem a fényre az igazi valómat,
de ezt az embert láncon kell tartani a sötétben?
Hol itt a szeretet?
- Vigyétek ki! - Kérem!
Állj!
Eljött.
Mi vagy te?
A feliratot fordította: L.Hornyak